- Tidigare: - Fitz!
- Portalen öppnar sig inte igen. - Jag måste tillbaka.
Jag är på min tredje hand! May stack, så jag förlorade min högra hand.
Nya Inhumans, ATCU, och den nye killen, som var på en helt ny nivå.
- Vet du ens vem jag är? - Din far var en av Hydras ledare.
- Vi ska återuppbygga Hydra. - Dr Garner! Jag vill gå er kurs.
Jag ska döda Ward.
- Hur kommer du in? - Från botten.
- Det är inte lätt att fixa ett möte. - Chefen gillar dugliga människor.
- Jag kan inte bedöma det. Kan du? - Det kan ingen. Det är kyckling.
Jag ska nog skära i den.
- Här har du. - Tack.
- Väntar du besök? - Nej.
Helt otroligt! - Vad gör du här, Alisha?
Förlåt att jag bara dyker upp, men det är viktigt. Terrigenet kom ut.
- Vi såg det där om insatsgruppen. - Vi visste inte att det var så illa.
Världen ser oss som ett hot. Vi som varit här sen innan måste hålla ihop.
- Var det du som skickade mejlet? - Om att vi måste samlas.
Nej. Får jag se det?
Nej!
- Vad händer, Alisha? - Han dödade henne!
Daisy, Mack, gå in nu! Det är nåt som attackerar dem, Alisha är besegrad!
Nej...
Tre döda, vi behöver förstärkning. Det verkar som att mördaren...
Daisy, vänta! Helvete!
Alisha! Hör du mig, Alisha?
Han är här för att döda oss. Ni kan inte stoppa honom.
Vi letar efter de misstänkta. Gå in och lås era dörrar.
- Tack för ert samarbete. - Assistenten.
- Tror du de gick på det? - Vet inte. Tanten hade larmhalsband.
Myndigheterna kommer snart, samla ihop allt ni hinner.
- Skulle vi inte bara rekrytera? - Jo. Jag vet inte vad som hände.
- Klarar sig Alisha? - Hon befinner sig i chocktillstånd.
Hon sa nåt om ett mejl. Fitz?
- Laptop. Jag kollar det. - Daisy och Mack behöver förstärkning.
Jag vet att du vill köra i gång igen, men nej. Du är inte helt återställd.
Förstått.
- Var är ni, Daisy? Hör du mig? - Det är störningar.
Vi har spårat mördaren till industri- parken 800 meter söder om er.
- Vi är på väg. - Uppfattat.
Hur kunde du övertala mig? Jag hade en verkstad och egen espressomaskin.
Vi måste ta reda på hur den hittar Inhumans och varför den dödar dem.
Jag vet varför.
Instinkt.
- Den är som en vithaj, äter, sover... - Och dödar.
Jag tänkte säga "gör bebishajar", men "Hajen" kom tjugo år innan du föddes.
- Var det nåt som rörde sig? - Vet inte, jag ser inget.
Vill du att jag går först?
Jag går.
Jag har hittat nåt. Det kan vara från monstret.
- Blå, inte genomskinlig. - Va?
Blå, inte genomskinlig, sa jag. Hur många gånger ska jag...
Simmons och jag har ett system. B för blå, biologiskt prov.
Okej, ännu ett system. Där jag kommer ifrån betyder blått återvinning.
Det är ju helt vansinnigt. Att R står för rött kan jag förstå...
Oavsett det... Simmons borde titta på proverna. Tror du hon vill det?
Jag vet inte.
Jag hörde att ni åt middag. Sa hon nåt om vad som hände?
Inte direkt. Hur så? Har hon sagt nåt?
Nej.
- Helikoptrar. - Vi måste dra.
Den är nog borta sen länge. Nåt så stort kan ju inte bara smyga undan...
Satan, jag var tvungen att jinxa det.
Låter som om nåt försöker ta sig ut.
Eller in. Kom.
Tre...
två...
- Släpp vapnen! - Lägg ner den! Ner!
Avvakta, allihop!
S.H.I.E.L.D. är inte fienden, och ni vill inte göra agent Johnson arg.
Vi har nitton agent Johnson, men ingen som kan rasera en byggnad.
- Rosalind Price, förresten. - Coulson?
- ATCU är här för att hjälpa till. - Häromdagen ville de ha Daisys huvud!
Aningen överdrivet, men det var då. Nu ska vi säkra hotet.
- Precis som ni. - Sprid ut er!
- Ni har ett avtal, men bara så du vet... - Det är ett medel för att nå målet.
Vårt eller deras?
Ta allt. Datorer, kläder, mobiler.
Vart tar ni offren?
Det är hemligstämplat.
Trist när det drabbar en själv, va? Tänk att jag sa det till byråchefen!
Jag känner inte att du samarbetar.
- Du skulle dela med dig av info. - Det gjorde jag. Ni är ju här.
- Varför blev jag inte informerad? - Det blev du, när vi angrep hotet.
Innan ni kom hit, menar jag.
Det är första gången jag har stött på ett sånt här par.
Det var inte nån som precis hade förvandlats.
- Se dig omkring. Inga kokonger. - Det kanske inte hände här.
Shane och Lori Hanson...
De har bott här i 1,5 år utan att uppsöka akuten.
De har inte varit lediga, träffat arbetskamrater eller använt nätet.
- De var väl introverta. - De hade förmågor innan utbrottet.
Så jag frågar igen, för att visa min samarbetsvilja...
- Hur hittade du dem? - De var vänner till en vän.
- Du menar Daisys vänner. - Jag vill gärna fånga mördaren.
Tänker du hjälpa till eller inte?
Jag gillar när du blir alldeles hård.
Okej, vi tar över nu. Jag ringer om jag får fram nåt.
Ingen orsak, förresten.
Ta det inte personligt, Phil! Du har säkert andra missdådare att fånga.
Schyst last. Från en ny rekryt?
Ja, och han dödade Spud förra veckan. Han är en hård jävel.
Bra att han inte kom tomhänt.
Kan vara nyttig, vad vi än ska göra.
- Beklagar, Kebo. Det är nivå sju. - Nivå sju, jaha...
Jag driver med dig. Det var en av S.H.I.E.L.D:s löjliga koder.
Men vissa saker gjorde de bra.
De satte värde på annat än pengar, makt och resurser.
Det här jobbet handlar om ansvars- skyldighet, tålamod och grundlighet.
Det kräver en personlig touch.
Såna saker betydde nåt inom S.H.I.E.L.D.
Nästan synd att vi ska sänka dem.
- Vad är det för jobb? När? - Vet inte.
- Vet du var? - Inte än.
Du vet väl att du ska samla information?
Jag tar mig uppåt i näringskedjan och Kebo ska äntligen använda mig.
Eller lura dig i en fälla. Vi måste tänka oss för.
Jag ska bara sikta och skjuta.
- Du vet inte nog. Det är slarvigt. - Det är värt det om vi hittar Ward.
Vad händer om de plötsligt siktar på dig?
- Det är ditt jobb. Försök hänga med. - Det är inte roligt, Hunter.
- Du kanske riskerar oskyldiga liv. - Vi riskerar alltid liv!
Du var där när Bobbi förblödde i mina armar.
Ward gjorde det. Om jag har chansen att hitta honom, så tar jag den.
Det måste jag, innan Bobbi är ute på fältet igen.
Hör på... Jag vill ta Ward lika gärna som du vill.
Men inte mot ditt eller Bobbis liv.
Det är vi överens om.
När du vet tid och plats, ring mig.
Ja, ma'am.
Dna-resultaten bekräftar att mördaren är Inhuman. Han dödar sina egna.
Om han vet vad vi går igenom tror jag inte på att han dödar utan tanke.
- Nej, men hur spårar han sina byten? - Mördaren kanske också kände dem.
Möjligt, men innan Alisha blev attackerad fick paret ett skumt mejl.
Mejlet hade ett virus som bilaga.
Det förstörde deras operativsystem. Det tycks ha spårat dem.
- Fick fler Inhumans mejlet? - Inte Joey Gutierrez.
De andra vet jag inte. Vi har inte så många kandidater.
Meddela ATCU vad vi har.
- Överdriver vi inte lagandan lite? - Vi tog datorn. Varför berätta det?
ATCU har hittat Inhumans tidigare. De kanske har stött på viruset förr.
Vad får vi i utbyte, då? Hur många Inhumans har de stött på?
- Vart tar de dem? - Daisy har rätt. Vi vet inget om dem.
Nej, men vi måste samarbeta för att få svar. Spåra viruset till källan.
Den var besk, inte söt alls. Jag hade drömt om jordgubbar i månader.
Men det mesta är inte som jag mindes det.
Så är det oftast. Minnen förändras utan att man märker det.
Har du själv känt dig annorlunda, förutom smaklökarna?
- Har du svårt att sova eller ångest? - Nej.
Chock, vrede eller depression?
Du letar efter PTSD, men jag mår bra.
Du gick igenom nåt extremt. Du lär få biverkningar, och det är okej.
Det är okej att ha det svårt.
- Jag är inte en av dina Inhumans. - Nej, det är du inte.
Men jag fascineras av överlevare. Hur de klarar sig igenom det.
Gruvarbetarna i Chile förlitade sig på rutiner, arbete, motion, vila.
- Och de hade varandra. - En kvinna var fast på Mount Hood...
i sex nätter, i snön. Hon sa att hennes tro räddade henne.
Den och tanken på allt hon skulle ha lämnat efter sig. Dem hon älskade.
Hon gav aldrig upp hoppet.
Det gjorde jag.
Minns du ögonblicket när det hände?
Jag blickar hellre framåt än bakåt. Jag har ett intressant projekt...
Du behöver inte berätta.
Men du ska veta att du har många vänner här som tycker om dig.
Du är i säkerhet nu, Jemma. Det är över.
Du har fel.
- Jag är orolig för henne. - Med rätta.
Hon var ensam i en främmande värld i flera månader.
- Och hon vill inte prata om det. - Går det framåt?
Du får inte ta ut henne på fältet. Respektera min rekommendation nu.
- Vad pratar du om? - Den Inhuman du har inspärrad.
- Alisha kom ju till oss. - Hur många gömmer ni?
- Det är inte det vi gör. - Jag tänker inte bara godkänna dem.
Jag ber dig inte heller. Det var en rekrytering, vi anade inte attacken.
Försöker du rättfärdiga det för mig, eller för dig själv?
- May! - Coulson. Andrew.
Stör jag?
Otroligt att Hunter kontaktade dig. Jag sa åt alla att lämna dig i fred.
Han är desperat.
Han tänker gå in på en Hydra- anläggning ensam, för att hitta Ward.
- Modigt, men det är rena självmordet. - Ward känner igen Hunter.
- Hunter behöver hjälp. - Mer än jag kan erbjuda.
Det mesta av våra resurser är fokuserat på en monsterjakt just nu.
Men det kan leda till krig. När?
Jag väntar på detaljer, men jag vet att han mest har varit på östkusten.
Han är för djupt inblandad, Phil. Det påverkar hans omdöme.
- Vad? - Det är som om du aldrig åkt.
Men det gjorde jag.
- Ledsen att Andrew är här. - Det är lugnt, vi är professionella.
Ja, men också vänner. Om du inte kom tillbaka på grund av honom...
- Det var inte det. - Jag kan hitta nån annan.
Gör inte det. Du behöver Andrew.
Ja, men jag kan ersätta honom. Inte dig.
Vad hände mellan er två?
Andrew lämnade mig inte på grund av S.H.I.E.L.D. Det handlar om mig.
Det har det alltid gjort.
Du är för hård mot dig själv. Vet du det?
- Ingen slips? - Jag övar fortfarande.
- Det ser bättre ut utan. - Tack.
Jag ringer så snart jag hör av Hunter.
Hårstråna multnar bort.
- Konstigt. Är det rätt behållare? - Ja, och jag kollade förslutningen.
Allt är möjligt med utomjordiskt dna.
Jag kollar igen.
Vad är det här?
Data om monoliten?
Ritningar?
Anteckningar i Simmons handstil överallt. "Seismiska stativ..."
- Vad gör du?! - Jag försöker bara...
- Nu är de i oordning! - Vad sa du? - Slappna av.
Vi analyserar bara dna.
- Vad ska du med det här till? - Låt mina saker vara, bara.
Vad hände nu? Har hon sagt nåt till dig?
Hon borde säga det själv.
- Jag trodde att du hade stuckit. - Jag väntade på dig. Är du tillbaka?
- Melinda? Kan vi prata? - Det är ju det vi gör.
- Kan du sakta ner lite? - Jag vill inte höra fler ursäkter.
Vi ville ta reda på vilka vi var egentligen, och du gillade det inte.
Det är inte sant. Jag hade det bra.
Jag också, tills du försvann. Inga telefonsamtal, inga sms.
- Det hade inget med dig att göra. - Snälla, du kan bättre än så.
Du har rätt. Jag kan bättre, men jag vill inte göra det här.
- Efter min lektion i morgon kanske... - Det tror jag inte.
Helvete, Melinda! Jag vet att jag inte borde ha stuckit så där.
Jag gjorde likadant mot dig. Nu är vi kvitt.
Jag pratade med Banks på ATCU.
Han är läskig, men han sa att alla Inhumans de hittat har fått viruset.
- Men de hade inte upptäckt det. - Ser du? Det lönar sig att samarbeta.
- De kunde inte spåra viruset. - Men det kunde du?
Dwight Frye, före detta programmerare, gejmer och it-kille.
- Har mördaren en it-kille? - Han kanske var en och förvandlades.
Intressant teori. Han jobbar med socialförsäkringar.
- Han har inte varit där på veckor. - Han kan spåra folk.
Glöm det! Hur kunde ATCU missa honom när han är statsanställd?
- Tror du att ATCU kände till honom? - Värre än så.
- Tänk om han jobbar för dem. - Nu har du tagit för många latte.
Jag drack faktiskt en dubbel latte. Det låter som om du försvarar ATCU.
- Eller drakkvinnan... - Du menar Rosalind, antar jag.
Hon är skärpt, snygg och chef för en ljusskygg organisation.
Jag gillar inte det här. Hämta Mack, vi ska se vad Frye har att säga.
Uppfattat.
Titta vem som är här!
- Uppför dig nu. - Coulson. - Miss Price. Se, jag ringde dig.
- Några livstecken? - Nej.
Vi är redo att ta med honom.
Jag vill gärna se det nån gång, se till att ni inte gör en Guantanamo.
Bara jag får nåt i utbyte, som ett besök på er bas eller en flygtur.
Den där dörren öppnar sig inte själv.
Hej.
Det är okej, vi ska inte skada dig.
- Va? Jag hör dig inte. - Ut!
Ut! Ut! Ut!
Ut!
- Daisy! Är du okej? - Ja, men inte han.
Mr Frye. Kom ut och hälsa.
- Hur hårt träffade du? - Inte så hårt. Det är nog inte han.
Hon dödar mig! Ta ut henne härifrån!
- Han reagerar visst på vår vän. - Tror du?
Om vi vill ha svar ska hon kanske gå.
Bara en tanke.
Du har stark medicin.
Min migrän slår till varje gång jag kommer nära en... vad vi nu är.
- Utslagen är en bonus. - Så du är som en slagruta?
- Är det så du hittar dina offer? - Jag vet inte vad du pratar om.
Vi har dina datorer, vi vet att du skickade viruset.
Du är hjärnan bakom det hela, och din pitbull dödar åt dig. Är det så?
Vart ska du?
Försiktigt, jag har ett laserfinger!
Prata. Hur visste du vilka offren var?
Lash gav mig deras namn. Jag bara spårade upp dem.
Lash? Stor kille med dreads, som gör hål i folk?
- Låter som vår pitbull. - Ja. Dwight kan leda oss till honom.
Det är han som kommer till mig.
- Hur fick du reda på namnen? - Gudomlig inspiration.
Ni förstår inte. Ni borde hjälpa honom, inte jaga honom.
- Hjälpa honom döda folk? Visst. - Tror ni han gillar att göra det?
Nej.
Ända sen jag förvandlades känns det som om min hud brinner.
Jag vaknar och tror att smärtan ska försvinna. Men det gör den inte.
Det enda som hjälper är när Lash gör sin grej.
Han skickar oss freaks dit vi hör hemma.
Jag bad inte om det här, och det är jag inte ensam om.
Vi kan hjälpa dig, men Lash är ingen barmhärtig ängel.
Nej, han är ingen ängel. Han är bara en kille som försöker göra det rätta.
Andrew kan hjälpa honom. ATCU har ingen med hans erfarenhet.
- Vet vi vart de för honom? - Vi kan inte bara ge dem fria tyglar.
Följ med dem, Mack. Ta reda på allt du kan.
- Jag borde åka med. - Jag kan behöva dig mot Hydra.
- De hade ju dig i sikte. - Ja, och se hur det gick.
- Vi är klara att åka. - Inte än. Hur tungt drogad är Frye?
- På en skala från ett till tio? En sexa. - Tryck in två personer till i bilen.
Vi bjöd er på festen, och nu vill vi veta vad ni gör med gästerna.
Kom igen, Rosalind. Det måste vara rättvist.
Ge mig ett ögonblick.
Okej. Hoppa ombord.
- Har du verkligen ett laserfinger? - Ledsen, det är hemligstämplat.
- Rehabiliteringen verkar gå bra. - Det känns inte så.
Det förstår jag, efter två operationer i knät och tre i lungan.
Det som finns kvar av den. Glöm inte den härliga varbildningen.
Jag känner dig, du blir säkert bra på nolltid.
- Förlåt att jag skällde på dig. - Glöm det. Allvarligt, lägg av.
Jag ska inte klaga, jämfört med vad du har varit med om.
Har du berättat för nån annan att du vill tillbaka?
Det kanske du borde. En viss person är väldigt orolig.
Undrar vem det kan vara.
Han gör mig galen. Han skällde på mig för att jag tog en genomskinlig påse.
Genomskinlig? B står för blå och biologisk!
- Jag fattar varför du är irriterad... - Det är faktiskt inte bara Fitz.
Jag fick en välbekant känsla i kroppen och var tvungen att dra.
Vad då för känsla?
Att Hunter är i knipa.
Hydra struntar visst i punktlighet.
- Kul. Händerna på bilen. - Jag trodde vi kommit längre än så.
Byråchefen vill ha det så.
Det är chefens grej. Nåt slags S.H.I.E.L.D.-trams.
- In med dig, Richy. - Nej! Det stinker ruttna bananer!
Ja, visst gör det?
- Alltid i den jäkla bagageluckan... - Det blir en lång resa.
Vad menas med "lång"...?
- Det känns som om vi kör i cirklar. - Det gör vi säkert också.
Mr Banks ska väl städa upp först.
- Såg du hur snabbt han drog? - Ja, för att gömma grejer för oss.
- Eller så fixar han en cell åt dig. - Det blir hans begravning.
Medicinen verkar sluta verka.
Jag sa bara sanningen! Att du är barmhärtig.
Jag är inte barmhärtig. Jag är nödvändig.
Nej...
- Vad fasen hände? - ATCU körde oss till akuten.
Du fick hjärnskakning, och din axel gick ur led.
- Klarade sig alla andra? - Inte Frye. Lash dödade honom.
- Tur att han inte dödade dig också. - Ja, det var tur.
Vad är det? Det är nåt du inte säger.
Jag... Jag såg nåt.
Jag tror inte att Lash är som en vithaj.
Jag tror att han kan förvandlas till människa.
Såg du honom förvandlas till en vanlig kille?
Det var skuggigt, men det skulle förklara mycket.
Hur han dyker upp och sen försvinner.
Tänk på saken, han kan vara vem som helst.
Vad bra, du är vaken!
- Hur mår du? - Som om jag träffats av en lastbil.
Du lever åtminstone.
- Var är Coulson? - Han är ute efter ett viktigt mål.
En människa, så det är inte din grej.
- Lycka till. - Åker Coulson med ett taktiskt team?
May och Hunter är Ward på spåren. Det låter riskabelt...
Har de inte berättat för dig?
Ledsen. Det är jobbigt när folk döljer saker för en.
- Dags att vakna! - Var är vi?
Här börjar det roliga. Byråchefen funderar fortfarande på ett kodnamn.
- "Nemesis", "Omega Point"... - Låter lite väl mycket S.H.I.E.L.D.
Enligt ryktet har byråchefen tillbringat en del tid där.
Planerar ni nån sorts attack?
Vi planerar alltid nåt. Du kan fråga byråchefen själv.
- Är det den nye killen? - Ja. - Vänd dig om, Richy.
Ja, Richy. Varför så blyg?
Jag heter inte Richy...
byråchefen.
Kolla om han har förstärkningar!
Inget! Varken folk eller fordon!
Kom igen, Hunter! Var du dum nog att komma hit som värsta cowboyen?
Ska det komma från snubben som sköt sin egen flickvän av misstag?
Jag hoppades att du var död och att Bobbi kom. Det hade varit jämnare.
Knappast. Jag hörde att det krävdes två av er!
Ja, jag har lärt mig läxan! Jag borde ha riggat dörren med en granat.
Du tog då god tid på dig...!
- Hur många har du räknat till? - Elva.
- Jag har skjutit fem. - Lugn dag?
Är det du, May?
Det vore grymt!
Jag hade förstås hoppats klara mig lite längre...
När beräknas ni anlända, Coulson?
Om tjugo minuter. Ni måste genast ta er ut.
- Jag tror inte att det går. - Den jäveln är min!
Kul att du är här, May! Jag tänkte köra härifrån med en last vapen-
-som Hunter har försett oss med.
Jag hade tänkte skapa lite kaos och locka fram S.H.I.E.L.D.
Men i stället kom du till mig.
- Du är fast, Ward! - Hör du... Avbryt inte.
Inte förrän du har sett min överraskning.
Det är live, om du undrar. Dr Garner är på väg till sin lektion.
Psykologi, tror jag. Jag har mina mannar där.
- Han bluffar. - Att se honom dö är inte riktigt...
som att hålla kvinnan man älskar, när hon drar sitt sista andetag.
Men det var det bästa jag kunde få till med så kort varsel.
Han försöker psyka dig, videon är fejk!
- Vad gör du? - Hej, magistern. Var har du varit?
Om jag inte kallar tillbaka mina män inom 30 sekunder är Andrew Garner-
-den före detta mr May, en död man.
Ni behöver bara lägga ner era vapen... så låter jag er gå.
- Ditt förbannade svin... Du ljuger! - Nej.
Du har mitt ord, May.
Du är svår att hitta.
Vad pågår här, Alex?
Han har ett lager fullt av vapen. Många människor kommer att dö!
May!
Det är Andrew.
Ledsen...
Nej!
Vad händer, May? Kom!
Ward tänker döda Andrew! Åk dit!
Kom igen! Kom igen!
Kom in.
Tack, men du behöver inte dalta med mig, jag mår fint.
Varför vill du återskapa portalen?
Jag såg ritningarna, datan, researchen du gjort...
och jag kan bara inte förstå det.
Efter allt du har gått igenom.
- Varför? - För att jag måste tillbaka.
Och jag behöver din hjälp.
Det hände nåt med mig, Fitz. På andra sidan.
Det är dags att jag berättar sanningen. Om allt.
Översättning: Arnar Jonsson www.btistudios.com